Kommendörens loggbok, stjärndatum 45761,3.
Krios och Valt Minor vill avsluta sitt långvariga krig-
-och ska försonas på Enterprise på en plats mellan deras två system.
Ursäkta förseningen, ambassadör. Vi måste rädda några gruvarbetare.
Vi är tacksamma att Federationen är så engagerad som den är.
Kunde La Forge hjälpa er med er last som ni önskade?
Ja. Men till dess att vi träffar valteserna-
-vill jag att endast nödvändig personal får tillgång till lastkajen.
Lasten är väl inte farlig på något sätt?
Nej, inte alls. Den är bara ömtålig. Och helt oersättlig.
Anropar kommendör Picard.
Vi har fått in en nödsignal från en ferengisk farkost.
Det är viktigt att vi kommer i tid till ceremonin med Alrik.
Vi kommer i tid. Oroa er inte.
-Deras avgränsningsfält kollapsar. -De är inom synavstånd nu.
Deras reaktorkärna är instabil. De är två ombord.
Transportrum 3. Sikta in ferengerna. Det kan bli en långdistansstrålning.
Avvaktar.
Verkställ.
Vi har dem.
Mr Worf, för våra ferengiska gäster till ett rum. Inte för nära mitt.
Uppfattat.
Om ni inte kan ordna egen transport får ni stanna här tills vi är klara.
Det är inget problem. Vi vill gärna njuta av att vara på ert skepp.
Det här blir bra. Det är inte vad vi är vana vid förstås, men det duger.
Er kommendör kanske vill bjuda oss på middag i kväll?
-Kommendören äter ensam. -Så synd.
Det där gick för lätt.
Rymden - den sista utposten.
Detta är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess uppdrag är att utforska främmande nya världar.
Att söka efter nya livsformer och nya civilisationer.
Att med djärvhet färdas dit där ingen tidigare varit.
Vi har arbetat utifrån era ritningar. Jag hoppas att det börjar likna nåt.
Ett gammalt människouttryck. La Forge hoppas att det blivit som ni ville.
Dator, kör holodäckprogram Krios 1.
Ni kan stiga in.
Fantastiskt... Det är Akadars gamla tempel.
Det är templet som förenar Krios och Valt, mina herrar.
Två bröder styrde imperiet härifrån.
Kärleken till en kvinna skilde dem åt.
Det var här krigen började. Och det är här de ska sluta.
-Vissa detaljer måste läggas till. -La Forge står till ert förfogande.
-Säg bara vad ni behöver. -Jag ska studera historiska skrifter.
Ursäkta mig. Är det sant? Finns det en kriosisk ambassadör ombord?
-Ja. Kan jag stå till tjänst? -Arrangerar ni hans möten?
Jag är kommendör här. Vad vill ni?
Jag är Par Lenor, ferengisk handlare.
Det gläder oss att ni äntligen har slutit fred med valteserna.
Fred är bra för handeln. Såvida man inte är vapenhandlare.
Vapenhandlare...
I utbyte mot rätten att transportera-
-kriosiska produkter till Valtsystemet...
-Ni kanske kan ha mötet lite senare. -Det vore nog bäst.
Har ni sett delfinerna än?
Worf, en av ferengerna störde ambassadören. Kan ni tygla dem?
Jag vill inte att de stör konferensen.
Vakter till lastkaj 1. Det är en av ferengerna.
Riker anropar Picard.
Vad gör du?
Det är ett missförstånd. Jag letade efter en frisör. Jag gick fel och...
Mr Worf?
Ta ut honom härifrån. Ställ en vakt utanför deras dörr.
-Vad är det här? -Uppstigandet.
Jag är till för dig, Alrik från Valt.
Nej, Kamala. Det här är inte Alrik. Det är kommendör Jean-Luc Picard.
Det förklarar varför ni inte liknar hologrammen. Förlåt mig.
Som empatiker känner jag er auktoritet.
Jag antog att ni var Alrik.
-Ni måste nog förklara för mig. -Ja. Varför har jag väckts i förtid?
Det var en olycka. Det är komplicerat.
Det är inte alls komplicerat, Briam. Kommendören gillar inte undanflykter.
Jag är en gåva till Alrik från Valt.
En tänkande varelse som ägodel?
Inte ägodel, men som gåva. Jag tänkte att ni inte skulle förstå.
-Då tänkte ni rätt. -Ni är arg. Varför då?
En stadga-
-i Federationens konstitution skyddar individens rättigheter.
-När ni kom ombord på skeppet... -Ni vill rädda mig. Så fint av er.
-Men jag behöver inte bli räddad. -Kamala är nyckeln till vår fred.
Garuth älskades av bröderna Krios och Valt så hett att imperiet föll.
Krios tog Garuth. Då började krigen.
Liksom hon är jag en empatisk metamorf.
Den första kvinnliga som fötts hos oss på 100 år.
En mutant. En biologisk kuriositet, kan man säga.
Med förmågan att känna vad hennes make vill ha och njuter bäst av...
-Och sedan bli det för honom. -Ändras du efter mannen du är med?
Till dess att jag är i sista stadiet. Då inpräglas en mans önskemål i mig.
Jag blir hans perfekta partner i livet.
Manliga metamorfer har vi.
Kvinnliga föds bara en gång per sju generationer.
-Därför är de hett eftertraktade. -Det förklarar ferengernas intresse.
Förbundet med Alrik arrangerades vid hennes födsel-
-i hopp om att uppnå fred.
-Gör du det frivilligt? -Det är mitt enda mål i livet.
Riker, ge henne ett rum. Ni behöver inte färdas i lastrummet.
Stanna på ditt rum. Vi talar om en stund.
-Varför var du nedsövd? -Metamorfer mognar långsamt sexuellt.
Jag är i Finiis'ral, det sista stadiet.
Det kan vara en olustig övergång. För mig och för männen i min närhet.
Min kropp producerar ovanligt mycket feromoner.
Det kan vara ganska provocerande. Känner du av det?
Jag är tyvärr inte empatiker.
Du är nog mer empatisk än du medger. Åtminstone i fråga om kvinnor.
Du vet nog mer än jag.
Det här är kommunikationspanelen och replikatorn.
Du kan alltid fråga datorn.
Jag börjar känna av de där feromonerna.
Du var nyfiken, eller hur?
-Nyfiken är nog inte rätt ord. -Det är nåt märkligt med metamorfer.
Finns det fler märkliga saker med dig?
Vi lär oss så fort att stimulera en man-
-att det blir ännu bättre andra gången.
Hör du...
Det här var väldigt lärorikt, men jag öppnar aldrig andras presenter.
Jag vet vilken min uppgift är. Men det är en lång resa.
Ja, verkligen. Vi ska göra allt för att du ska trivas.
Anropar bryggan. Jag är på holodäck 4.
Hur kan du bara överlämna henne till ett liv som prostituerad?
Arrangerade äktenskap har legat till grund för allianser-
-även i vår kultur.
Hon har fått veta ända sen hon föddes att hon bara ska tillfredsställa män.
Hon föddes till att göra det här.
Att försegla avtalet med förföriskhet.
Okej, vi struntar väl i huvuddirektivet.
Vi kvarhåller henne mot hennes vilja. Vi förstör deras chanser till fred.
Vi ska lägga oss i deras seder...
Den där slavhandlaren till ambassadör.
Han håller henne fången på sitt rum.
-Det visste jag inte. -Du borde ta reda på vad som pågår.
-Jag ska tala med henne. -Bra.
-Underbar frukost. -Verkligen.
Kom in.
Kommendör Picard, så trevligt. Kom in.
-Har du det bra? -Efter omständigheterna.
-Du har blivit åtsagd att stanna här. -Det stämmer, tyvärr.
-Mot din egen vilja. -Ambassadören tror att jag kan störa.
Ambassadören har inte med besättningen att göra.
Du bryr dig om mitt välbefinnande. Tack.
Jag bryr mig om... Jag bryr mig om vad som händer på skeppet.
Jag vet. Skeppet är visst viktigt för dig?
Ja. Det är det verkligen.
Lever alla kommendörer så ensamt? Eller bara du?
-Låt bli. -Vad då?
Att göra det där du gör med män.
Eftersom jag väcktes i förtid blev jag...
...extra känslig för männens önskningar.
Men det här är den jag är.
Försök be en vulcan att vara ologisk-
-eller en klingon att inte vara våldsam.
Jag kan inte ändra mig. Och vill inte förrän jag förenas med min make.
-Varför stör det dig? -Det är svårt för oss-
-att acceptera att en tänkande varelse-
-kan vilja leva enbart för någon annan.
-Men det är ju vad en metamorf vill. -Men dina önskningar och behov, då?
De uppfylls när jag får ge till andra.
Och när det inte finns några andra? När du är ensam.
Då är jag inte hel.
Vilka märkliga frågor, kommendören.
Jag trodde att det skulle hjälpa om jag lärde mig mer om dig.
Men du känner mig bättre än du inser.
Jag är oberoende, kraftfull, lysande och äventyrlig.
Precis som du vill att jag ska vara.
Jag ska tala med ambassadören om att lätta på restriktionerna.
Tack.
Kommendörens loggbok, stjärndatum 45766,1.
Vi är framme vid platsen för konferensen och väntar på Alrik.
Jag förbjuder det. Det är för farligt.
-Hon måste stanna på sitt rum. -lnte mot sin vilja...
...inte på mitt skepp. Hon ska få röra sig fritt.
Hon är fortfarande i Finiis'ral: höjden av sin sexuella lockelsekraft.
Alla män på skeppet kommer att slåss om henne.
Inte alla män.
-Ett förkläde? -Jag ska gärna eskortera er.
-Men jag ville umgås med er. -Jag måste förbereda konferensen.
Jag känner till Valt och kan hjälpa er.
Ni ska njuta av skeppets gästfrihet. Mr Data kommer att göra allt för er.
Ni kan inte känna av något därför att jag är en android utan känslor.
Jag förstår varför ni blev förklädet.
Jag stämmer av med er senare.
Sågs inte vi på Paloriskolonin?
-Jag har aldrig varit där. -lnte jag heller.
-Ska vi se vad mer vi har gemensamt? -Mycket oartigt uppträdande.
-Han är bara skämtsam. -Vill du ha något att dricka?
-Vad dricker ni, killar? -Aldoriskt öl.
-Bartendern! -De har visst fel på replikatorn.
Ursäkta mig.
-Jag tror jag stannar. -Mr Data skyddar mig.
-Vad skyddar han dig ifrån? -Från er, antar jag.
Jag sa åt kommendören att inte oroa sig. Jag vill bara ha lite kul.
-Kom till däck sju, så ska vi ha kul. -Gör dig av med androiden, så.
-Har ni problem här? -Nej.
Tack. De var nog lite för översvallande.
Ett lugnt besök i arboretumet, kanske?
Jag kanske borde stanna på rummet.
Jag litar på att min besättning kan tygla sig, men vi har gäster ombord.
Jag förstår. Jag stannar på mitt rum på ett villkor. Att du besöker mig.
Nu är den där igen. Muren du reser mellan oss.
Kamala, du ska snart förenas med din make.
Varför ska jag hälsa på hos dig?
Jag sa "besöka". Jag bad dig inte älska med mig.
En ventanansk fingerborg, den tidiga lapeongiska perioden.
Har du sett de ventananska vävnaderna de hittade?
-Vävnader? Som var intakta? -Färgerna var ovanligt lysande.
Jag har läst om dem, men de var ju så bräckliga. Hur känner du till dem?
Jag vet mycket. Ibland kan man behöva tala om ventanansk arkeologi.
Eller om den mörka kvinnan med sorgsna ögon i Shakespeares sonetter.
Eller om trädgårdarna i Les Eyries, nära byn där du växte upp.
Har din empati lärt dig detta om mig?
Inte allt. Mr Data hjälpte till.
Mina empatiska krafter känner bara av en passionerad och hängiven man.
Kontrollerad, disciplinerad. Jag vill veta vad som finns under det.
Ingenting. Det finns inget under det.
Jag är...faktiskt rätt tråkig.
Jag somnar varje kväll med en gammal bok i händerna.
Du ska alltid ta metamorfer på allvar.
Jag tar det på allvar. Jag försöker bara...vara så tråkig som möjligt.
Hälsar du på mig?
-Det vore olämpligt. -Betyder det ja eller nej?
Jag är ledsen.
-Till och med Jerikos murar föll. -Varför gör du så här, Kamala?
Det kan bara finnas ett skäl. Någon del av dig vill det.
-Ambassadören. -Vad betyder det här?
-Ni fick vårt meddelande. -Är det en muta? Det är inte roligt.
-Er inställning är högst förståelig. -Det där är bara ett litet prov.
Mutan är 10 000 till.
Ludugiskt guld, det renaste i galaxen.
Vi vet att en kriosisk ambassadör inte har något särskilt bekvämt liv.
-Ni förtjänar ett liv i lyx. -Hur vågar ni föreslå...?
-Ni är en tuff förhandlare. -20 000, men inte en ingot till.
-Vi måste få metamorfen. -Hon är svaret på en ferengisk bön.
Jag ordnar hit ett skepp inom tre timmar, så strålar vi av allihop.
Tack för att ni berättade det. Jag ska informera kommendör Picard.
Loggbok: Ferengerna har skickats med färja till stjärnbas 117.
Vad de åtalas för beror på huruvida ambassadör Briam hämtar sig.
Tillståndet är stabilt. Han återfår medvetandet om några dar.
Ordna en bildskärm som visar kraniet.
Jag ska skjuta upp konferensen.
Nej. Min förmåga att inprägla en make-
-varar några få timmar efter Finiis'ral.
Om jag inte hade väckts i förtid hade vi kunnat skjuta upp det.
-Men nu måste det ske inom två dagar. -Men Briam måste sköta förhandlingen.
-Du känner ju till sakfrågorna. -Känner till, ja. Men...
-Jag kan inte företräda ert folk. -Nej, men freden. Mitt folk vill det.
Men ni har ju seder och riter som jag inte alls känner till.
Jag känner till Valt mycket väl. Jag ska hjälpa dig.
-Torze-qua. -Torze-qua.
Just så.
Det är som barndomens pianolektioner. Man övade inför något framträdande.
-Spelar du fortfarande? -Nej, tyvärr. Min mor gillade det.
Men jag gillade inte att uppträda inför publik.
-Var du blyg? -Nej. Bara dålig på det.
Tack...för att du sänkte din gard. Om så bara för en stund.
Du måste hjälpa mig med uttalet.
Vad är det du fruktar hos mig?
-Tycker du att jag är oattraktiv? -Jag tycker att du redan är upptagen.
Jag är hemskt självisk. Förlåt.
Vi har något gemensamt. När jag var barn tog jag också musiklektioner.
-Jaså? Vilket instrument? -Allihop.
-Hela orkestern? -Och några valtesiska blåsinstrument.
De sägs göra valtesiska män lugna.
Min mor fick aldrig höra mig.
När jag var fyra sattes jag i en isolerad by...
...där jag förbereddes inför mitt öde.
Det låter som en ensam tid för dig.
Tvärtom. Jag hade betjänter och lärare runt mig hela tiden.
Du frågade hurdan jag är när jag är ensam. Jag har aldrig varit det.
Det fanns alltid nån som skulle lära mig om litteratur, konst och sex.
Men jag har varit ensam under den här resan-
-och har funderat på dina frågor.
Du ville veta vem jag är.
Och jag får bara fram ett svar:
"Jag är till för dig, Alrik från Valt."
För det är sanningen.
Jag ska förenas med en man jag aldrig sett, bli det han vill.
Resten av livet.
Jag frågade också om du gjorde det här av egen fri vilja.
Det är en ära att få vara en fredsduva åt mitt folk.
Men det är ironiskt att jag dagen före ceremonin-
-som jag förberett mig så för, ska träffa en man som du.
-Anropar Picard. -Ja?
Det valtesiska skeppet är här. Alrik vill stråla ombord.
-Kommendör Picard... -Kansler Alrik. Välkommen ombord.
Riker beskrev incidenten med ferengerna. Hur mår ambassadören?
-Han har inte återfått medvetandet. -En tragedi.
Tack för att ni hjälper till.
Jag gör mitt bästa. Men några av ritualerna är rätt krävande.
Ritualer. Jag bryr mig mer om de ouppklarade villkoren i avtalet.
Handelsavtalet är inte acceptabelt. De neutrala områdena måste ses över-
-och vi måste diskutera det teknologiska utbytet.
Kriosierna har givit mig fullmakt att göra flera kompromisser i er favör.
Briam har återskapat Akadars tempel på holodäcket.
Så sentimentala de är, kriosierna. Tänk att vi stammar från samma folk.
-Har de skickat med metamorfen? -Kamala?
-Ja, hon vill gärna träffa er. -Hon blir säkert bra.
Oss emellan är jag mer intresserad av handelsavtalet.
Berätta. Hurdan är han?
Första intrycket? Han är eftertänksam, bildad.
-Frågade han efter mig? Vad sa du? -Att du gärna ville träffa honom.
-När blir jag presenterad? -Det gör vi i morgon. Klockan 10.
-Vill du ha lite te? -Jag måste förbereda ceremonin.
-Låt mig hjälpa dig med uttalet. -Jag ska nog klara det själv.
Gå inte. Tala med mig.
Jag älskar ljudet av din röst. Jag släcker och lyssnar, bara.
Jag vill inte vara ensam.
Ljuset får vara tänt.
Earl Grey-te, hett.
Har du lärt dig det av Data också?
Jag får lov att tala med honom.
Nu när jag vet att du lyssnar på mig kan jag inte komma på något att säga.
En kommendör träffar väl på många olika livsformer.
Är jag en av de mest unika du stött på? Snälla, säg ja.
-Ja. -Så snällt sagt.
Kamala, har jag inte gjort allt för att det här inte ska hända?
-Så attraherar man en metamorf. -Jag vill inte bara utnyttja dig.
Men du är ju inte som andra. Du skulle inte kunna utnyttja mig.
Det är därför jag är med dig i kväll.
Jag måste gå. Och du har ett möte i morgon bitti.
Det är flera ljusår dit.
Vad tyst du är i dag.
Förlåt.
En slant... För dina tankar. En slant för dina tankar.
-Har du en? -Replikatorn kan säkert ordna en.
Beverly, får jag ta av mig uniformen?
Kommendören...
-Jag behöver prata med en vän. -Visst.
Alltihop är ditt fel. Du tvingade mig att undersöka hennes situation.
Metamorfen?
Metamorfen. Kamala.
Jag har varit tillsammans med henne en hel del.
Du har rätt i flera saker.
Hennes liv har varit en väg fram till det här. Hon tänker genomföra det...
-För att få slut på kriget. -Och du kan inte göra något åt det?
Det är inte så enkelt.
Jag vet knappt vem hon är och...
Och det förändras dessutom så fort näste man kliver in.
Och jag märker att jag hoppas att näste man inte ska kliva in.
Men det gör han förstås och om några timmar börjar ceremonin och hon...
...kommer att förenas med en man som bryr sig mer om handelsavtal.
Jag kan inte låta bli att tänka på hur hon kommer att vara med honom.
Hur hon kommer att förändras för att tillfredsställa honom.
Om jag visste hur jag skulle hjälpa dig.
-Jag kanske bara behövde en axel. -Den har alltid funnits där för dig.
Kom in.
-Är det dags? -Snart.
-Har du några frågor om ceremonin? -Många.
-Jag kommer aldrig att älska honom. -Du har inte ens träffat honom.
Det spelar ingen roll.
Om jag kunde förklara hur det är att vara metamorf.
Att känna någons inre styrka.
Att inse att han kan ge en nya möjligheter.
Att höra sig själv säga: "Jag gillar mig själv när jag är med honom."
Kamala.
För en metamorf finns inget större än att förenas med en sådan make.
Såsom jag har förenats med dig.
Jag ska alltid vara den jag är i dag.
Data anropar Picard.
Kansler Alrik väntar på er på Holodäck 7.
Uppfattat.
-Du kan inte genomföra ceremonin. -Ser du hellre att kriget fortsätter?
När jag förenades med dig lärde jag mig vad plikter är.
Han märker aldrig något. Jag är ju empatisk-
-och kan tillfredsställa honom.
Hoppas bara att han gillar Shakespeare.
Jag är till för dig, Alrik från Valt.
Vi tackar för det ni gjort för våra folk.
Era förberedelser gjorde det lätt-
-och Kamala hjälpte mig med ritualerna.
-Jag måste medge att jag är nyfiken. -Nyfiken?
Jag valdes till det här uppdraget därför att jag är 200 år gammal.
En vacker metamorf frestar mig inte så lätt.
Och ändå ljög jag om jag sa att hon inte skulle påverka mig alls.
Men ni arbetade med henne, sida vid sida i flera dagar.
Hur kunde ni motstå henne?
Lycklig resa, ambassadören.
Verkställ.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam